У М'янмі військовий переворот – арештовані президент країни Він М'їн і глава правлячої партії "Національна ліга за демократію" Аун Сан Су Чжі. Тепер країною на Південному Сході Азії, до 1989 року відомою як Бірма, знову керує хунта.
Причиною перевороту стало невдоволення армії результатами листопадових виборів, коли 83% населення, наплювавши на ризик підхопити коронавірус, прийшли віддати свої голоси за партію Аун Сан Су Чжі. Детальніше – в матеріалі сайту "Сегодня".
Півстоліття хунти
Це вже третій військовий переворот у М'янмі: попередні путчі відбулися в 1962-му і 1988 роках. Практично протягом всієї історії Бірми-М'янми її супроводжували репресії (тільки під час студентських заворушень у березні 1988 року військовими було вбито близько 3 тис. студентів, які вийшли на демонстрації), етнічні та релігійні конфлікти і страшенні злидні. І це при тому, що країна видобуває власні нафту і газ.
Демократичні зміни останніх десяти років, хоча і привели до деяких політичних послаблень і відносного зростання рівня життя, по суті залишалися красивою вітриною для західного світу – ця видимість підтримувалася заради туристичної привабливості країни. На думку експертів, навіть під час демократичних змін хунта фактично залишалася біля керма. Згідно з конституцією 1988 року, військові мають право на 25% мандатів у парламенті і контролюють не тільки Міністерство оборони і прикордонні служби, але ще і поліцію.
![](https://cdn.segodnya.ua/i/image_100x100/media/image/601/963/0af/6019630af31c0.jpg.webp)
"Військова хунта, яка правила М'янмою протягом десятиліть, ніколи і не йшла від влади в країні. Вони ніколи не підпорядковувалися цивільній владі, так що в деякому сенсі нині проявилася політична реальність, яка весь цей час існувала", – прокоментував ВВС співробітник правозахисної організації Human Rights Watch Джон Сіфтон.
За словами путчистів, вони просто хочуть провести повторні вибори в М'янмі, бо впевнені у фальсифікаціях на виборах в грудні 2020 року, коли "Національна ліга за демократію" отримала 83% голосів. Після повторних виборів влада нібито буде передана партії, що перемогла. А поки що в країні оголошено надзвичайний стан терміном на один рік.
Ікона бірманської демократії
Аун Сан Су Чжі 75 років, п'ятнадцять з яких вона провела в домашньому ув'язненні. Дочка одного з найвизначніших бірманських лідерів, генерала Аун Сана (1915-1947) пережила два замахи, в 1996-му і 2003 роках, причому в другому випадку загинуло чимало її прихильників, які супроводжували в складі конвою автомобіль політика. У 1991 році Аун Сан Су Чжі отримала Нобелівську премію миру за "мирну боротьбу за демократію і права людини" (точніше, нагороду вручили її синові Олександру Ейріса).
Але зоряний час Аун Сан Су Чжі настав у 2011 році. Звільнена з-під арешту ікона демократії спілкується по телефону з президентом США Бараком Обамою і зустрічається з тодішнім держсекретарем Хілларі Клінтон. Люк Бессон знімає про неї біографічний фільм "Леді". (Правда, критики порадили режисерові більше байопіків не знімати.) Її нагороджують Орденом Почесного легіону, причому тодішній глава французького МЗС Ален Жюппе спеціально прилітає для цього в М'янму.
Вважається, що Аун Сан Су Чжі не збиралася займатися політикою на батьківщині. Після навчання в Оксфорді і трирічної служби в ООН вона, здавалося, була щаслива роллю домогосподарки, перебуваючи в шлюбі з відомим дослідником Тибету і Бутану Майклом Ейрісом, і повернулася на батьківщину в 1988 році, тільки щоб проводити в останню путь свою матір. Але її візит до Бірми збігся зі студентською революцією, і вже 26 серпня дочка генерала Аун Сана штовхала палку промову перед півмільйоном мітингувальників, які зібралися біля стін пагоди Шведагон в столиці країни. А вже через місяць вона очолила "Національну лігу за демократію".
Але любов Заходу закінчилася разом із геноцидом рохінджа.
Геноцид, якого не було
На цьому тлі як грім посеред ясного неба з'явилися новини про етнічні чистки, коли в 2016-2017 рр. понад тисячу мусульман рохінджа (етнічна група чисельністю від 800 тис. до 1 млн людей, що проживає в штаті Ракхайн) була жорстоко вбита військовими і поліцією М'янми. Тільки у вересні 2017-го було спалено близько 200 сіл рохінджа.
![](https://cdn.segodnya.ua/i/original/media/image/601/979/fcf/601979fcf2f9d.jpg.webp)
При цьому ікона демократичних перетворень не тільки не засудила військових, але ще і заперечувала факт геноциду під час судового засідання в Гаазі в грудні 2019 року. Два репортера Reuters Ва Лон і Кья Со Оо, які зробили цю історію надбанням громадськості, отримали по 7 років за зраду батьківщині – нібито вони незаконно отримали доступ до секретних документів.
Але всередині країни вона, як і раніше, залишається культовою фігурою. Справа в тому, що буддистська більшість М'янми ставиться до мусульман-рохінджа без особливого співчуття, а сама Аун Сан Су Чжі говорила в інтерв'ю ВВС про "мусульманську загрозу". Мало того: журналісти The New York Times звинуватили саму Аун Сан Су Чжі в диктаторських замашках, які вона почала виявляти після приходу до влади, позбувшись від колишніх соратників.
Що далі
Після перевороту країну очолив командувач збройними силами М'янми, генерал Мін Аунг Хлайн, ще в 2019 році включений до списку санкцій США – саме його вважають у Вашингтоні причетним до етнічних чисток у Ракхайні, які були визнані ООН геноцидом. Із приходом до влади хунти Вашингтон закликав відновити санкційні заходи проти країни.
"Сполучені Штати скасували санкції проти Бірми за останнє десятиліття, базуючись на прогресі в напрямку демократії. Звернення назад цього прогресу потребують негайного перегляду наших законів і влади про санкції з подальшими відповідними діями", – йдеться в письмовій заяві президента США Джо Байдена.
При цьому Пекін, у якого є значні нафтогазові інтереси в М'янмі, включаючи проєкт будівництва великого порту, утримався від різких рухів.
"Ми наголосили на тому, що сталося в М'янмі, і знаходимося в процесі подальшого розуміння ситуації", – цитує агентство Bloomberg заяву офіційного представника міністерства закордонних справ Ван Веньбінь.
На думку експертів, якщо країна знову потрапить під санкції Америки, то в країні значно посилиться економічний вплив Китаю. Не дарма після поразки хунти на виборах у грудні минулого року міністр закордонних справ Китаю провів термінову зустріч із верхівкою військової еліти М'янми, традиційно орієнтованої на Пекін. А Китай рідко упускає можливість розширити свій вплив в Азії за рахунок Сполучених Штатів, зазначили журналісти видання Foreign Policy.